Tekstityksen versionumero: 1.4 Päiväys: 26.12.2007
Suomennos: Shafty, Bender, sledge, ville_te, IsoD, -
devil red, kati, Baarimikko, jörö, zippi, ja Cromwell
Oikoluku: Aveil
Vaikka muut maat haluaisivat kiistää tämän faktan, me ranskalaiset tiedämme totuuden:
Maailman paras ruoka valmistetaan Ranskassa. Ranskan paras ruoka valmistetaan Pariisissa.
Joidenkin mukaan Pariisin parhaat ruoat valmistaa keittiömestari August Gusteau.
Gusteau's-ravintola on Pariisin jalokivi. Pöydät on varattu kuukausien päähän.
Hänen nousunsa kokkien kärkikastiin on saanut kilpailijat kateellisiksi.
Hän on kaikkien aikojen nuorin viisi tähteä saanut keittiömestari.
Gusteaun kirja "Kuka tahansa osaa kokata" kohosi myyntilistojen kärkeen.
Menestys ei kuitenkaan ollut kaikkien mieleen.
Huvittava nimi, "Kuka tahansa osaa kokata". Vielä huvittavampaa on, että Gusteau -
näyttää uskovan siihen. Minä sen sijaan otan ruoanlaiton vakavasti.
En usko, että kuka tahansa osaa laittaa ruokaa.
ROTTATOUILLE
Tässä olen minä.
Elämässäni olisi pieni uudelleenharkinnan paikka.
Mikäkö on ongelmani? Ensinnäkin, olen rotta.
Se tarkoittaa sitä, että elämä on rankkaa.
Toiseksi, maku- ja hajuaistini ovat äärimmäisen kehittyneet.
Jauhoja, munia, sokeria. Vaniljaa.
- Vähän sitruunaakin. - Haistatko tuon kaiken?
- Sinulla on lahja. - Tuossa on veljeni Emile.
- Häneen on helppo tehdä vaikutus. - Haistat siis ainesosia. Mitä sitten?
Tuossa on isäni. Mikään ei tee häneen vaikutusta.
Hän on myös klaanimme johtaja.
Mitäkö haittaa äärimmäisen kehittyneissä aisteista on?
- Älä syö sitä! - Mitä ihmettä?
Kävi ilmi, että se outo haju tuli rotanmyrkystä.
Isäkään ei enää pitänyt lahjaani hyödyttömänä.
Minäkin pidin lahjastani, kunnes isäni antoi minulle tehtävän.
Puhdas.
Aivan, myrkyntarkastaja.
Täysin puhdas. Lähes jumalainen.
Toisin sanoen puhdas. Puhtaushan on puoli... Ei mitään.
- Isä sai ainakin ylpeydenaihetta. - Eikö olekin parempi olo, Remy?
- Olet auttanut jaloa asiaa. - Jaloa?
Olemme varkaita ja varastamme jätteitä.
- Ei se ole varastamista, jos sitä ei haluta. - Jos sitä ei haluta, miksi varastamme sitä?
Sanotaanko, että meillä on erilaiset näkemykset.
Yksi asia on varma: jos olen mitä syön, haluan syödä hyvää ruokaa.
- Mutta isälleni... - Ruoka on polttoainetta.
Moottorisi sammuu, jos valikoit, mitä tankkiisi panet. Suu kiinni ja syö jätteesi.
Jos kerran olemme varkaita, miksemme varasta hyvää ruokaa keittiöstä?
- Siellä mitään ei ole myrkytettykään. - Ensinnäkin, emme ole varkaita.
Toiseksi, pysy poissa keittiöstä ja kaukana ihmisistä. Se on vaarallista.
Tiedän, että minun pitäisi vihata ihmisiä, mutta heissä on jotain...
He eivät vain yritä selvitä hengissä, vaan he keksivät ja luovat.
Katso vaikka, mitä he tekevät ruoalle.
Miten voisin kuvailla sitä? Hyvä ruoka on kuin musiikkia. Maku, väri ja tuoksu.
Erinomaisuutta on joka paikassa, siitä pitää vain pysähtyä nauttimaan.
Gusteau oli oikeassa.
Uskomatonta. Jokainen maku oli ainutlaatuinen.
Yhdistämällä makuja keskenään syntyi jotain uutta.
Nyt minulla oli siis salainen elämä.
Vain Emile tiesi siitä.
Emile, löysin sienen.
Olet hyvä ruoan piilottamisessa. Etsi tälle hyvä piilopaikka.
Hän ei ymmärrä minua, mutta hänen kanssaan voin olla oma itseni.
- Miksi kävelet noin? - En halua pestä käpäliäni jatkuvasti.
Oletko ajatellut, että kävelemme samoilla käpälillä kuin käsittelemme ruokaa?
- Oletko miettinyt, mitä panemme suuhumme? - Kaiken aikaa.
En halua maistaa, missä kaikkialla käpäläni ovat käyneet.
Anna mennä vain, mutta jos isä näkee sinun kävelevän noin, hän ei pidä siitä.
Mitä tuolla on?
Löysit juustoa?
Etkä mitä tahansa juustoa! Tomme de Chèvre de Paysia!
Tämä sopisi täydellisesti sieneni kanssa!
Rosmariinia myös!
Ehkäpä vähän tätä makeaa ruohoa.
Heitä se kasaan ja sitten...
Emme heitä tätä jätteen sekaan! Tämä on erityinen.
Mutta meidän pitää palata kotiin ennen auringonlaskua, tai isä...
Emile, mahdollisuudet on tutkimatta. Tämä täytyy valmistaa.
Valmistustapa vain on hämärän peitossa.
Maun salaisuus on pyörittää -
palaa savussa, jotta se saa hienon ja tasaisen maun.
Myrsky on tulossa lähemmäs.
Hei, Remy, ehkä meidän ei pitäisi olla näin...
Sinun täytyy maistaa tätä! Tässä on -
kärähtänyt, sulanut, ei aivan savun maku.
Se on eräänlainen... Se on kuin...
Räjähtänyt maku, vai mitä? Miksi sinä kutsuisit sitä?
Salamaisa?
Se on salamaisaa! Meidän täytyy toistaa tämä.
Kun seuraava myrsky tulee, menemme katolle.
Tämä tarvitsee sahramia. Se antaisi mainion loppusilauksen.
Sahramia. Miksi minusta tuntuu siltä, että sitä on keittiössä?
- Sahrami. - Ei hyvä.
En pidä tästä. Herätämme hänet.
Olen ollut täällä miljoona kertaa. Hän avaa kokkikanavan eikä koskaan herää.
- Olet ollut täällä miljoona kertaa? - Sahrami olisi juuri oikea lisä.
- Gusteau vannoo sen nimeen. - Kuka on Gusteau?
Hän on maailman paras kokki, joka kirjoitti tämän.
- Osaatko lukea? - En täydellisesti.
Voi pojat. Tietääkö isä tästä?
Asioista, joita isä ei tiedä, voisi kirjoittaa kirjoja.
Ja niin on tehtykin, ja siksi luen. Tämä on sitten salaisuus.
En pidä salaisuuksista, tästä kokkaamisesta, lukemisesta ja TV:n katselusta -
kokkauksen ja lukemisen ohessa. Ihan kuin olisin rikostoveri.
Ja suostun siihen. Miksi suostun siihen?
Mikä niitä poikia oikein viivyttää?
Italialaista L'Aquila-sahramia.
Gusteaun mukaan se on loistavaa. Onneksi vanha rouva rakastaa...
Sehän on Gusteau, katso.
Kokkaaminen ei ole heikkosydämisille, täytyy olla mielikuvituksellinen, -
vahvasydäminen. Täytyy kokeilla keinoja, jotka eivät välttämättä toimi.
Eikä saa antaa kenenkään rajoittaa itseään syntyperän perusteella, -
rajana on vain sielu. Puhun totta, kuka tahansa voi kokata, -
mutta vain pelottomat voivat olla loistavia.
- Musiikkia korvilleni. - Mutta se ei ollut kestävää.
Gusteau's-ravintola menetti yhden viidestä tähdestään -
ranskalaisen tähtikriitikon Anton Egon murska-arvion jälkeen.
Se oli raskas isku Gusteaulle, ja hän kuoli pian tapahtuneen jälkeen.
Perinteen mukaan ravintola menetti tällöin toisenkin tähden.
Gusteau on kuollut?
Juokse!
Älä! Johdatat hänet kotiin!
- Remy, auta! - Heiluta lamppua, Emile.
Nappaan sinut.
Heilahda tänne, Emile.
Evakuointi! Kaikki veneille.
Kirja!
Menkää! Liikettä!
Odottakaa minua!
- Ovatko kaikki mukana? Missä Remy on? - Olen täällä! Tulen.
Sinnittele! Ojenna jotain, mihin hän voi tarttua.
Melo, poika, melo. Kurkota!
Pystyt siihen kyllä.
- Remy! - Isä!
Tule! Pystyt kyllä!
- Odottakaa! Pysähtykää! - Remy! Tule!
Odottakaa minua!
Isä!
Isä?
Kumpaan suuntaan?
Odotin.
Odotin ääniä, -
puhetta, -
merkkiä -
tai edes jotain.
Jos sinulla on nälkä, mene etsimään ruokaa.
Mitä sinä suret?
Menetin juuri perheeni ja ystäväni -
- luultavasti lopullisesti. - Mistä sen tiedät?
Sinä olet piirretty kuva. Miksi edes puhun sinulle?
Menetit juuri perheesi ja ystäväsi. Olet yksinäinen.
- Olet kuollut. - Ei toiveajattelu kuolemasta välitä.
Jos vain muistelet menneitä, sinulta jää tulevaisuus huomaamatta.
Lähde siis etsimään!
- Mitä oikein teet? - Minulla on nälkä!
En tiedä, missä olen, tai koska seuraavan kerran löydän ruokaa.
Sinusta on parempaankin. Olethan kokki!
Kokki valmistaa, varas varastaa.
- Et sinä varas ole. - Mutta minulla on nälkä.
Löydät vielä ruokaa. Ne, jotka rakastavat ruoanlaittoa, saavat kyllä syödäkseen.
- Luuletko, että leikin? - Sinulla ei ole sisua...
Pariisi. Koko tämän ajan olen ollut Pariisin alla.
Kaunis kaupunki.
Kaikkein kaunein kaupunki.
Gusteau's? Onko se sinun ravintolasi?
Johdatit minut ravintolaasi!
Niinpä taisin tehdä.
- Aivan! Johdatin sinut tänne! - Tämä täytyy nähdä.
- Valmiina pöytä seitsemään. - Tullaan!
- Tarvitsen lisää keittokulhoja! - Lisää lammasta!
Kaksi merilohta, kolme seka- salaattia ja kolme sisäfileetä!
- Paistan kaksi merilohta. - Kolme filettä tulossa. Tuokaa lautasia!
Päivää, keittiömestari Skinner. Kuinka iltanne sujuu?
Hyvää iltaa, keittiömestari.
Katsokaa, kuka tuli. Alfredo Linguini, Renatan poika.
Iso poika jo. Muistatteko Renatan, Gusteaun entisen mielitietyn?
- Aivan. Kuinka voit... - Linguini.
Niin, Linguini. Mukava, kun tulit käymään.
- Miten... - Äitinikö?
- Renata. - Niin, Renata. Kuinka hän voi?
Hyvin. Tai ei... On voinut paremminkin.
Hän kuoli.
- Olen pahoillani. - Älkää suotta.
Hän uskoi taivaaseen, joten siltä osin hänen asiansa ovat kunnossa.
- Mikä tämä on? - Hän kirjoitti sen teille.
Luullakseni hän uskoi sen auttavan minua saamaan täältä töitä.
Totta kai, Gusteau ei epäröisi hetkeäkään. Renatan poika olisi...
Otan tämän ja ilmoitan, jos paikkoja vapautuu.
- Palkkasimme hänet jo. - Kuinka uskallat palkata kysymättä...
Tarvitsimme roskapojan.
Vai että roskapojan. Olen iloinen, että tämä järjestyi.
Uskomatonta. Katselen oikeata gourmet-keittiötä.
Luit kirjaani. Katsotaanpa, kuinka paljon tiedät.
Kuka on keittiömestari?
- Tuo. - Hyvä. Kuka on toiseksi ylin?
Apulaiskeittiömestari...
Tuolla. Hän on vastuussa keittiöstä, kun keittiömestari ei ole paikalla.
Kastikemestari on vastuussa kastikkeista.
Ensimmäinen ja toinen linjakokki, molemmat tärkeitä.
Oppilaskokit, hyvin tärkeitä hekin.
Olet fiksu rotta. Entä kuka tuo on?
- Hänkö? Hän ei ole kukaan. - Onhan. Hän kuuluu keittiöön.
Hän on siivooja. Tiskaa ja vie roskat ulos. Hän ei kokkaa.
Mutta hän voisi.
- Ei voisi. - Mistä sinä tiedät?
Mitä minä aina sanon? Kuka tahansa voi kokata.
Niin, jokainen voi. Mutta se ei tarkoita sitä, että pitäisi.
Se ei estä häntä kokkaamasta. Näetkö?
Mitä hän tekee? Ei. Ei! Tuo on kamalaa!
Hän pilaa keiton. Eikä kukaan huomaa!
- Tämä on sinun ravintolasi. Tee jotain! - Mitä minä voisin tehdä?
- Olen vain mielikuvituksesi tuote. - Mutta hän pilaa keiton!
Meidän täytyy kertoa jollekulle, että hän...
- Remy! Mitä odotat? - Aiotko aina ilmestyä noin?
Tiedät, kuinka keitto pelastetaan. Tässä on sinun tilaisuutesi.
Keitto! Missä se keitto on? Pois tieltäni.
Siirry, roskapoika!
Kokkaatko sinä?
Kuinka kehtaat kokata minun keittiössäni?
Kuinka edes keksit yrittää näin äärettömän typerää temppua?
Minun pitäisi hirtättää sinut! Teen sen. Luulen, että laki on puolellani.
Larousse, hirtä tämä mies.
Sen jälkeen pane puristimeen ja purista läski hänen päästään ulos.
- Mitä siinä höpötät? - Tuo keitto!
Keitto?
Pysäyttäkää tuo keitto! Ei!
Tarjoilija.
Linguini!
Olet erotettu! E-R-O-T-E-T-T-U!
- Neiti haluaa tavata kokin. - Mutta hän...
- Mitä asiakas sanoi? - Hän ei ollut asiakas.
- Hän oli ruokakriitikko. - Ego?
- Solene LeClaire. - LeClaire?
- Mitä hän sanoi? - Hän piti keitosta.
- Odota. - Mitä tarkoitat, "odota"?
- Tämä sotku on sinun syytäsi. - Joku kysyy sinun keitostasi.
Mitä peliä tämä on?
- Olenko vielä erotettu? - Et voi erottaa häntä.
- Mitä? - LeClaire piti keitosta.
Hän oikein mainitsi siitä. Jos hän kirjoittaa -
hyvän arvostelun ja saa selville, että erotit keiton tehneen kokin...
- Hän on roskapoika. - Joka teki jotain, mistä hän piti.
Kuinka voimme edustaa Gusteaun nimeä, jos emme arvosta hänen tärkeintä periaatettaan?
- Mikä se periaate on, neiti Tatou? - Että kuka tahansa osaa kokata.
Ehkä olen ollut hieman ankara roskapoikaamme kohtaan.
Hän on ottanut suuren riskin, ja meidän pitäisi palkita hänet, -
kuten Gusteau tekisi.
Jos hän haluaa kävellä heikoilla jäillä, miksi me estäisimme sen?
- Aioitko paeta? - Kyllä.
Koska olet osoittanut suurta kiinnostusta pojan kokin uraa kohtaan, -
saat jatkossa olla siitä vastuussa.
Oliko muilla jotain?
Takaisin töihin sitten!
Olet joko hyvin onnekas, tai hyvin epäonnekas.
Sinä teet tuon keiton uudestaan, ja tällä kertaa pidän sinua silmällä.
Hyvin tarkasti.
He luulevat, että sinä olet kokki.
Tiedätkö, mitä mieltä minä olen, Linguini?
Minun mielestäni olet kiero, pyrkyrimäinen pieni...
Rotta!
Ottakaa se kiinni! Hae jotain, millä sen voi pyydystää.
- Se pääsee karkuun. - Ota kiinni, ota kiinni.
- Mitä minä sille nyt teen? - Tapa se.
- Nytkö? - Ei keittiössä. Oletko hullu?
Tiedätkö, mitä meille tapahtuisi, jos joku saisi tietää, että keittiössä on rotta?
Ravintolamme suljettaisiin. Maineemme on hiuskarvan varassa.
Vie se kauas pois täältä! Tapa se! Hävitä se! Mene!
Älä katso minua noin! Et ole ainoa, joka on pulassa.
He odottavat minun kokkaavan sitä uudestaan!
Enhän minä ole kunnianhimoinen. Minun ei ollut tarkoitus kokata.
Yritin vain välttää hankaluuksia. Sinä se innostuit niistä mausteista!
Mitä sinä lisäsit siihen? Oreganoa?
Ei? Mitä? Rosmariinia?
Se on mauste, eikö olekin? Rosmariini?
Et lisännytkään rosmariinia?
Mitä ne kaikki kuviot ja heittelemiset sitten olivat?
Minä tarvitsen tämän työn. Olen menettänyt niin monta.
En tiedä, kuinka ruokaa laitetaan, ja nyt puhun jo rotillekin, aivan kuin sinä...
Nyökkäsitkö sinä? Oletko nyökkäillyt?
Ymmärrätkö minua? En olekaan siis hullu?
Hetkinen nyt.
En osaa kokata, vai osaanko?
Mutta sinä...
Sinä osaat, etkö osaakin?
Älä ole niin vaatimaton. Olet rotta, herran tähden.
Mitä sitten teitkin, he pitivät siitä.
Tämä voisi onnistua.
He pitivät siitä keitosta!
He pitivät siitä keitosta.
Luuletko, että osaisit tehdä sen uudestaan?
Päästän sinut ulos purkista nyt.
Mutta teemme tämän yhdessä. Vai mitä?
Tässä se on.
Ei kummoinen, mutta se on...
Ei kummoinen.
Voisi olla huonompikin.
Täällä on lämmintä ja valoisaa, sekä sohva ja televisio. Ole kuin kotonasi.
Oletko... Onko tämä unta?
Ihaninta unta.
Unta, jonka voimme jakaa.
Mutta miksi täällä? Miksi nyt?
Miksi ei täällä? Miksi ei nyt?
Mikä olisi parempi paikka uneksia kuin Pariisi?
Huomenta, pikkukokki. Nouse ylös ja...
Voi ei!
Idiootti! Tiesin tämän. Päästin rotan kotiini ja pyysin sitä olemaan kuin kotonaan.
Munat hävinneet! Tyhmä! Se on varastanut ruoat ja lähtenyt.
Mitä muuta voisi odottaa? Sen siitä saa, kun luottaa rottaan.
Hei! Onko tuo minulle?
Tämä on hyvää. Mitä panit tähän?
Mistä sait tuon?
Kuulehan. Se on herkullista, mutta älä varasta.
Minä voin ostaa mausteita. Sopiiko?
Voi ei. Myöhästymme, ja vielä ensimmäisenä päivänä.
Ala tulla, pikkukokki!
"Suuren kokin kuoltua olen pitänyt Gusteau's-ravintolaa merkityksettömänä.
Tämä keitto oli yllätys. Mausteinen, mutta silti hienostunut makuelämys."
- Solene LeClaire? - Kyllä!
"Vastoin kaikkia odotuksia, Gusteau's on saanut huomiomme osakseen.
Vain aika näyttää, ansaitsevatko he sen."
Tiedäthän sinä.
Tiedän, että se on typerää ja outoa, mutta kumpikaan meistä ei voi tehdä tätä yksin.
Joten meidän täytyy tehdä tämä yhdessä. Oletko mukana?
Tehdään se!
Minä...
Tervetuloa helvettiin. Nyt teet sen keiton uudestaan.
Käytä niin paljon aikaa kuin tarvitset. Vaikka koko viikko, jos on pakko.
Keitto.
Voi himpula!
Tämä ei toimi näin, pikkukokki! Sekoan, jos jatkamme vielä.
Meidän täytyy keksiä jotakin muuta.
Jotain, mihin ei kuulu puremista, näykkimistä, tai kävelyä ympäri kehoani.
Ei puremista! Ei pistelyä! Ei pistelyä tai nipistelyä!
Ymmärsitkö, pikkukokki?
Pikkukokki?
Sinulla on siis nälkä.
Mietitäänpä tätä.
Sinä osaat valmistaa ruokaa, ja minä osaan käyttäytyä -
kuin ihminen. Meidän täytyy vain keksiä järjestelmä, -
jolloin teen haluamallasi tavalla ilman, että näyttäisin pienen rotan ohjaamalta.
Kuuntele nyt minua! Olen sekaisin! Olen jääkaapissa puhumassa rotalle!
- Linguini? - Meidän on kommunikoitava.
En voi koko ajan katsoa, nyökkäätkö kyllä vai ei.
- Rotta! Minä näin sen. - Rottako?
Niin, rotta. Aivan sinun vieressäsi.
Miksi sinä olet täällä?
Minä tässä vain tutustun vihanneksiin ja muihin.
Ulos täältä!
Kunhan et tutustu niihin liian läheisesti.
Se oli lähellä. Onko kaikki hyvin siellä ylhäällä?
Miten sinä teit sen?
Oudon tahdottomia liikkeitä.
Katsoimme toisiamme, ja tiesin, että meillä oli sama hullu idea.
Minne viet minua? Odota.
Odota hetki.
Kippis.
Tuon pitäisi kelvata.
Onneksi olkoon. Onnistuit toistamaan vahingossa tekemäsi maukkaan keiton.
Sinun täytyy osata tehdä muutakin kuin keittoa, jos haluat pärjätä keittiössäni.
Colette opettaa sinulle, kuinka toimimme täällä.
Kuulehan. Haluan sinun tietävän, kuinka paljon arvostan sitä, että opettajani...
Ei, sinä kuuntelet! Haluan sinun tietävän kenen kanssa olet tekemisissä.
Kuinka monta naista näet täällä? Olen ainoa. Mistäköhän se johtuu?
Koska keittiössä on vanhojen tyhmien miesten laatima ikivanha arvojärjestys.
Naisen on mahdotonta päästä tähän maailmaan.
- Mutta täällä ollaan! Miten se tapahtui? - No, koska sinä...
Koska olen tämän paikan kovin kokki! Tein rankasti töitä päästäkseni tänne -
enkä vaaranna saavutustani jonkun onnekkaan roskapojan takia. Ymmärrätkö?
Helppo valmistaa, helppo syödä. Gusteau tekee kiinalaista ruokaa.
- Loistavaa työtä, Francois. Kuten aina. - Eikö olekin mainio?
Haluan sinun työstävän uusinta pakasteruokaideaani.
Gusteaun maissiprinssinakit. Ne ovat kuten maissinakit, -
mutta pienempiä. Suupaloja.
- Mitä maissinakit ovat? - Rasvassa keitettyjä halpoja makkaroita.
Kyllähän sinä amerikkalaisten tavat tiedät. Keksi jotain.
Vaikkapa Gusteau haalareissa Huckleberry-hatussa.
Tai iso maissintähkä koirapuvussa.
Mutta arvokkaalla tavalla, pyydän.
Asianajajani tänne!
Testamentissa määrätään, että jos kahden vuoden kuluessa kuolemasta perillistä -
ei ilmesty, Gusteaun liiketoiminta siirtyy keittiömestarille, eli sinulle.
Tiedän, mitä testamentissa sanotaan! Haluan tietää, muuttaako tämä kirje...
Muuttaako tämä poika jotenkin asiaa.
- Ei heissä ole kovin paljon samaa näköä. - Heissä ei ole mitään yhteistä!
Hän ei ole Gusteaun poika. Gusteaulla ei ollut lapsia.
Ja mikä ajoitus! Testamentin takaraja on alle kuukauden päästä!
Yhtäkkiä joku poika saapuu kirjeen kanssa. Hänen äskettäin kuollut äitinsä -
väittää Gusteauta pojan isäksi. Erittäin epäilyttävää!
- Onko tämä Gusteaun? - On, on.
- Saanko? - Toki.
- Poika ei siis tiedä tästä? - Äiti sanoo, ettei ole kertonut hänelle.
- Eikä Gusteau. Minäkään en saisi kertoa. - Miksi sinä? Mitä äiti tahtoi?
- Työpaikan pojalle. - Vain työpaikan?
- Niin. - Mistä olet sitten huolissasi?
Jos hän on täällä töissä, voit vahtia häntä sillä aikaa, kun minä tutkin asioita.
Selvitän, kuinka paljon tästä jutusta on totta.
Sinun täytyy toimittaa minulle pojan DNA:ta. Vaikkapa hius.
Sano minun sanoneen, koko juttu vaikuttaa erittäin epäilyttävältä!
Hän tietää jotakin.
Rauhoitu. Hän on roskapoika. Etköhän sinä hänestä selviä.
- Mitä sinä teet? - Pilkon vihanneksia.
Ei! Tuhlaat energiaa ja aikaa. Onko tämä sinusta leppoisaa kuin äidin kanssa?
Äidin ei tarvinnut kokea ikinä ruuhkaa, kun erilaisia tilauksia satelee koko ajan.
Kaikki valmistuvat eri aikaan, mutta ne pitää tarjoilla kerralla, kuumana ja täydellisenä.
Jokainen sekunti on tärkeä, etkä voi olla äiti!
Mitä tämä on? Pidä työpisteesi siistinä.
Mitä tapahtuu, kun tulee tilauksia? Sotkuinen pöytä hidastaa työtä.
Annokset ja tilaukset kasaantuvat. Katastrofi. Tämä on helppo muistaa.
Pidä työpaikkasi puhtaana, tai päästän sinut päiviltä!
Hihasi ovat kuin oksennuksen tahrimat. Pidä kätesi tällä tavalla lähellä kehoa.
Palaa aina tähän asentoon. Nopeat liikkeet, terävät välineet.
Pidä kädet lähelläsi. Minimoit viillot ja palovammat, ja hihasi pysyvät puhtaana.
Kokin tunnukset ovat likainen esiliina ja puhtaat hihat.
Tunnen Gusteaun tyylin. Hän pani ruokaan aina jotain odottamatonta.
Minä näytän. Muistan kaikki hänen reseptinsä.
- Tee aina jotain odottamatonta. - Ei! Noudata aina reseptiä.
- Mutta sinä sanoit juuri... - Ei. Gusteau oli odottamaton.
Meidän tehtävämme on noudattaa reseptiä.
Mistä tunnistat hyvän leivän maistamatta sitä? Et tuoksusta etkä ulkonäöstä, -
vaan äänestä. Leivän kuoresta. Kuuntele.
Rusahduksen sinfoniaa. Vain kunnon leipä kuulostaa tältä.
Ainoa keino saada parhaat tuotteet on napata ensimmäinen toimitus.
Siihen on vain kaksi tapaa. Joko kasvattaa itse, tai lahjoa viljelijä.
Kas niin, paras ravintola saa ensimmäiseksi.
Ihmiset luulevat ruokakulttuuria ja kokkeja ylimielisiksi.
Mutta vielä mitä. Tuo Lalo karkasi kotoaan 12-vuotiaana.
Sirkus palkkasi hänet akrobaatiksi.
Myöhemmin hän sai potkut, koska tapaili omistajan tytärtä.
- Horst on ollut vankilassa. - Minkä takia?
Kukaan ei tiedä varmasti. Hän muuttaa tarinaansa aina kysyttäessä.
Kavalsin ison yrityksen.
Ryöstin Ranskan toiseksi suurimman pankin kuulakärkikynällä.
Tein reiän otsonikerrokseen Avignonin ylle. Tapoin miehen tällä peukalolla.
Älä ikinä pelaa korttia Pompidoun kanssa. Hän on saanut porttikiellon Las Vegasiin -
ja Monte Carloon. Larousse toimitti aseita vastarintaliikkeelle.
- Mille vastarintaliikkeelle? - Hän ei kerro. Ilmeisesti he hävisivät.
Kuten näet, olemme taiteilijoita ja lurjuksia.
- Olemme enemmän kuin kokkeja. - Me?
Me. Sinähän olet nyt yksi meistä, vai mitä?
Toki. Kiitos kaikista ruoanlaittoneuvoistasi.
- Kiitos sinulle. - Mistä?
Neuvojen vastaanottamisesta.
Se rotta!
- Mutta se... - Pudotin vain avaimeni.
- Oletteko jo päättäneet tilauksenne? - Keittonne on erinomaista.
- Mutta tilaamme sitä joka kerta. - Mitä muuta teillä on?
- Meillä on erinomaista hanhenmaksaa. - Tiedän sen.
Tämä ravintola oli aikoinaan kuuluisa siitä. Onko kokilla mitään uutta tarjottavaa?
- Asiakas pyytää jotain uutta! - Uutta?
Mitä sanon heille? Sanoin meneväni kysymään.
- Mitä te kinastelette? - Asiakas pyytää jotain uutta.
- Mitä sanoit heille? - Sanoin meneväni kysymään.
Helppoa. Otamme jonkun vanhan Gusteaun reseptin, jota emme ole tehneet aikoihin.
He tuntevat kaikki vanhat ruoat. He pitävät Linguinin keitosta.
Pyytävätkö he ruokaa Linguinilta?
Monet asiakkaista pitävät keitosta, niin se vain on.
Hyvä on, he haluavat siis Linguinin...
Kerro, että Linguini on valmistanut heille jotain erikoista -
jota ei löydy ruokalistalta.
Äläkä unohda painottaa sen olevan Linguinin taidonnäyte.
Saat mahdollisuuden näyttää taitosi, Linguini.
Kauan unohduksissa ollut makea leipä Gusteaun tapaan.
Colette avustaa sinua. Nyt vauhtia, ruokailijat ovat nälkäisiä.
Oletko varma? Se resepti oli katastrofi. Gusteau itse sanoi niin.
Juuri sellainen haaste, jonka nupullaan oleva kokki tarvitsee.
Makea leipä Gusteaun tapaan: Merileväsuolamurskaa, mustekalan lonkero, -
koiranruususosetta, norsunkärsäsimpukan muna, kuivattua valkosientä -
ja anjovislakritsikastiketta.
En tunne tätä reseptiä, mutta se on Gusteaun, joten...
- Lalo, löytyykö vasikanvatsakastiketta? - Löytyy.
Vasikanvatsa?
Selvä.
Tulen heti takaisin. Minne?
Älkää antako minun häiritä.
Katsotaanpa. Täällä. Menen takaisin.
Kiitos. Anteeksi, mutta ilmeisesti tarvitsen tätä.
Ja sitten myös tämän... Tämän mausteen.
Mitä teet? Sinun pitäisi valmistaa Gusteaun resepti.
- Tämä on se resepti. - Siihen ei sisälly valkotryffeliöljy.
Sinähän sovellat. Nyt ei ole aikaa kokeiluihin, asiakkaat odottavat.
Olet oikeassa. Minun pitäisi kuunnella sinua.
- Lopeta. - Lopeta mikä?
Teet minut hulluksi. Mitä ikinä teetkin, lopeta se.
- Missä erikoistilaus viipyy? - Tulossa! Luulin, että teemme tämän yhdessä.
- Niin teemmekin. - Mitä sitten teet?
- Erittäin vaikea selittää. - Erikoinen?
Täältä tulee.
Odota, unohdin anjovis- lakritsikastikkeen.
- Uskallapas. - En, enhän minä.
Olen pahoillani.
- Onko Linguinin ruoka jo valmis? - Kyllä, yhtä pahaa kuin muistinkin.
- Meni juuri pöytään. - Maistoitko sitä?
- Tietenkin, ennen kuin hän muutti sitä. - Mitä?
- Kuinka hän saattoi muuttaa sitä? - Hän muutti sitä juuri -
- ennen kuin se meni pöytään. - He pitävät siitä.
Muutkin asiakkaat ovat kiinnostuneet siitä. Linguini, minulla seitsemän uutta tilausta.
Se on... Mahtavaa.
Erikoistilaus.
Kippis. Hyvää työtä.
- Linguinille! - Juokaa, tätä riittää.
Pidä tauko, pikkukokki, haukkaa raitista ilmaa.
Me todella onnistuimme tänään.
Sain hattusi.
Vakavasti ottaen haluaisin hieman keskustella kanssasi toimistossani.
- Olenko vaikeuksissa? - Vaikeuksissa? Et.
Vähän viiniä ja toverillista keskustelua meidän kokkien kesken.
Pomo ei tarvitse enää neuvojasi, Colette. Hänellä on kaikki, mitä hän tarvitsee.
Malja menestyksellesi, Linguini.
- Hyvin tehty. - Otin tämän vain kohteliaisuudesta.
- En oikeastaan juo. - Et tietenkään.
En minäkään joisi tuollaista moskaa.
Mutta vain makuaistiton idiootti -
ei arvostaisi tätä vuoden 1961 Chateau Lateauta.
Ja sinä, Linguini, et ole idiootti.
Nostetaan malja epäidioottimaisuudellesi.
- Remy! - Emile?
- Uskomatonta! Olet elossa! - Luulin, etten enää näkisi teitä!
- En uskonut, että selviäisit putouksista. - Mitä sinä syöt?
En oikein tiedä. Se taisi joskus olla jonkinlainen käärepaperi.
Mitä? Ei. Olet nyt Pariisissa, minun kaupungissani.
Minun veljeni ei syö jätteitä minun kaupungissani.
Remy, varastatko sinä? Sanoit Linguinin voivan luottaa sinuun.
- Hän voikin. Tämä on veljelleni. - Mutta poika voi menettää työnsä.
Jolloin minäkin menettäisin. Kaikki on hallinnassa.
- Lisää viiniä? - Ei pitäisi, mutta hyvä on.
Joten, missä sait koulutuksesi?
Koulutuksen?
Et kai odota minun uskovan, että kokkasit nyt ensimmäisen kerran.
Ei se ollut ensimmäinen, vaan toinen, kolmas, neljäs, viides kerta.
Ensimmäisen kerran kokkasin maanantaina. Mutta olen vienyt usein roskia ulos.
Tiedetään, ota lisää viiniä.
Kerrohan, Linguini, kiinnostuksen kohteistasi.
Pidätkö eläimistä?
Eläimistäkö? Millaisista?
Niistä tavallisista, koirista, kissoista, hevosista, marsuista...
Rotista?
Toin sinulle... Ei! Sylkäise se ulos heti paikalla!